Следното е посветено на всички, които се събраха отново,
за да се насладят на този безценен свят
и компанията на техните скъпи стари приятели...
498 по-рано
Защо хората унищожават...
само за да построявате отново и отново?
Не мога да го разбера.
Това е защото хората са ужасни в запомнянето на неща.
Те ги променят, украсяват,
заменят болезнени спомени с носталгични. Всичко е в усилие да загърбят миналото.
Значи казваш, че това
да върнеш майка?
Това беше усилие да избегна грубостта на реалността.
Кое? Стигмата?
Ако ще посочваме виновни, то бяхте вие
О, разбирам...
Твоята памет е също толкова "удобна" като на другите...
Хм. Не, аз...
...просто имам ум като сито.
2 седмици по-рано
Г-н Ценг!
Виж това!
Изглежда сме познали.
Гади ми се от това.
Няма проблем. Просто побързай.
Рено, хилекоптера.
Окей.
Хей! Хей! Хей!
Рено, побързай!
Рено!
Кой е там?
Елена!
Бягай...
Потока на живота...
Потока от живот, който обикаля около планетата.
Това е източника на живот за планетата и всички неща, които живеят на нея.
Компанията Шинра намерила начин да използва Потока като източник на енергия.
Като резултат, начинът ни на живот се е подобрил.
Но това не е ли изсмукване на животът на планетата?
Много хора са съгласни с това мнение.
Шинра започнала да използва сила, за да спира тези, които им противоречат.
Така че създали специална войска, наречена "ВОЙНИК".
Преди много време, бедствие паднало от небето
и почти унищожило планетата.
Било е наречено "Дженова" и нейни клетки били вкарани във войниците.
Сред тези войници, е имало мъж, наречен Сефирот.
Изключителен войник.
Но когато разбрал, че е просто проба от ужасен ескперимент,
започнал да мрази Шинра.
И накрая намразил всичко останало.
Шинра... и хората, които се противопоставят на Шинра.
Преливащата омраза на Сефирот го накарала да опита да разруши планетата.
Хората, които се опитали да спрат Сефирот,
провели много битки с него.
Колкото повече битки имало, толкова повече трагедии създавали.
Човек, който и аз обичах, стана част от Потока на живота.
И на този ден...
денят на съдбата,
самата планета спряла битките.
Планетата използвала Потока на живота като оръжие...
...и когато то избухнало от земята...
...всичките битки, алчност и тъга...
...всичко било пометено.
"Скръбта беше цената, за да му видим края."
Това ми беше казано преди две години.
Да вървим.
Да.
Хей! Внимавай!
Но изглежда, че планетата
е много по-ядосана, от колкото си представяхме...
Наричат го Геостигма.
Хей, Марлийн.
Как изглежда?
Моля те.
Моля те, не ми отнемай Дензел.
Според последна информация, публикувана от Комитета за Разследване,
концентрацията на Потока в атмосферата е по-ниска с 0.01% от преди 2 години.
Това е толкова ниско, че няма никакъв ефект върху човешкото тяло.
Обаче в сградата на компанията Шинра...
...също и районът около Мако реакторите й...
Той вече не е тук.
...концентрацията на Потока на живота остава опасно висока.
За да предотврати разпространяване на Геостигма, Комитетър пусна официално предупреждение
да не отивате в близост до сградата и околните съоръжения.
Следват новини за развитието по висящите дела срещу Шинра...
Клауд...
къде си?
Здравейте. Услуги за доставка Страйф.
Ако искате нещо да е доставено, ние...
Кой е?
Разбира се, че те помня.
Рено се обади.
Каза, че има работа за теб.
Клауд, как си?
Нямате повече съобщения.
Е, Кадаж, тук ли живее брат ни?
Да.
Мислиш ли, че ще ни посрещне?
В никакъв случай.
Не плачи, Язу.
Майка трябва да е с него, нали?
Чудя се...
Не плачи, Лоз.
Вижте, брат ни е.
Къде е майка?
Скрил си я, нали?
Да не би да си ме излъгал?
Майка трябва да е с теб, нали?
Не викай.
Не искам да говоря с теб.
Дай ми да говоря с президента.
Не би избягал... нали?
Хей, Барет е! Направих го! Намерих нефт!
Нефт! И е много!
Заявих си правата, така че ще дойда да видя Марлийн скоро!
Кажи й! До скоро!
Рено пак се обади.
Каза да побързаш.
Звучеше някак странно.
Внимавай.
Това не беше лошо.
Хей, Руд, свеж си.
Както и очаквах от бившия войник, за който твърдя, че си.
Не си се отпуснал.
Ти ли си, Руфъс?
Наистина те съжалявам.
Онзи ден, успях да се измъкна—
Какво искаш от мен?
преди да се срути сградата.
Кои бяха тези, които ме нападнаха?
Тръгвам си!
Бихме искали да ни помогнеш.
Не съм заинтересован...
Ние, от Шинра, имаме голям дълг към останалия свят.
Няма как да отречем,
че ние сме виновни за завличането на света в това окаяно състояние.
Следователно, трябва да поправим нанесените щети.
Отвори, човече!
Като първа стъпка към това,
започнахме да изследваме влиянието, което Сефирот остави.
Минаха две години.
И какво предполагаш, че е най-голямата пречка, за да построим света наново?
Точно така: Геостигмата.
Вярваме, че тази болест е заради Сефирот.
Останалият свят смята, че Мако реакторите, Мако енергията...
че Мако е кондензирана форма на живот намерена на планетата като течност, която се влива в планетата като Поток на живота
...и че самият Поток е причината.
Но дали наистина е така.
Потокът е създаден заедно с планетата ни,
а Мако енергията се използва от над 40 години.
Въпреки тези факти---
Геостигмата я няма записана в историята.
Значи...
...какво може да се е случило, за да я причини в наше време?
Има само един отговор...
Прераждането на Сефирот.
Сефирот е мъртъв.
Ами разумът му?
Неговото тяло се разтвори в Потока на живота...
Но пък може би, вместо да се разпръсне, умът му обикаля като цяло около планетата?
Разбира се, това е просто спекулация.
Но не можем да отхвърлим тази възможност.
Откриването на истината за тази болест ще ни упъти към лекът.
Затова, по тази причина...
...започнахме да търсим завещанието на Сефирот.
Първото място беше...
...познай.
Северния кратер, пич.
Какво мислиш, че намерихме?
Спокойно...
Нищо не намерихме.
Обаче, нещо неочаквано стана.
Срещнахме се с...
Тръгвай!!
Кадаж и групата му.
Кадаж?
Той със сигурност се е прицелил и в теб.
Или вече сте се срещнали?
Аз нямам нищо общо с това
Със сигурност ще си я върнем!
Не...
Ти, като нас, си някой, който има общо със Сефирот.
Ако Кадаж наистина поема стъпки към подготовка към този фатален ден,
няма кой друг да се изправи срещу групата му.
Подготовка?
За съживяването...
на Сефирот.
Свърши ли да говориш?
Ще мина на въпроса.
Имаме нужда от силата ти, за да се изправим срещу Кадаж и хората му.
Няма ли да ни помогнеш? Бивш войнико, Клауд...
Само в умът ми.
Какви са тези неща с "майка"?
Кой знае...
Кадаж ли каза нещо?
Руфъс,
Какво криеш?
Не бих крил нищо от някой, който е съгласен да се бие на наша страна.
Знам, че също като мен търсиш информация за Геостигмата.
Но го правиш за сираците, които си приютил.
Не искаш ли да върнеш усмивките на лицата им?
Просто искаме да върнем света към живот, Клауд.
Аз...
Хайде, Клауд. Ще възобновим компанията Шинра.
Не ме интересува.
Рено!
Клауд тук ли живее?
Така изглежда.
Какво е това?
Същото като на Дензел е. И Клауд ли е болен?
Трябваше да ми каже.
Тръгнал си е защото е болен ли?
Мисля, че иска да се бори сам.
Да се бори?
Не...
Той не иска това.
Тифа?
Да се връщаме, Марлийн.
Не! Искам да видя Клауд!
Да...
И аз искам да го видя.
Да!
Какво ще направим като го видим?
Ще се приберем всички заедно!
Преди това ще му дадем един урок, нали?
Да!
Сега само остава да потърсим Елена и шефа!
Някакви новини от другите служещи?
Няма за сега.
Повече от старите колеги се събират, от колкото предполагах.
Пълен съм с енергия!
Ще можем да възстановим компанията за нула време!
Наш дълг като оцелели е да изкупим вината си.
Вече изминаха две години...
Хм?
Само... две години?
Със сигурност беше кошмар.
Мислех, че света ще бъде разрушен...
...и то заради нас.
Ако сме сериозни за малко,
колко мислиш, че ще ни струва за да изкупим грешките си?
Наистина трябва да върнем шефа.
...и Елена.
Надявам се да са живи.
Не се притеснявай.
Ценг, както президента,
и преди е бил с един крак в гроба.
Но има дяволски късмет!
Точно го каза!!
Намерих ви!
Църквата?
А, там ли сте?
Да, ще почакам.
Съжалявам, но номерът който търсите в Сектор 7 е изключен. Моля, пробвайте с друг номер.
Клауд?
Колко е рядко да ми се обадиш.
Какво има?
Клауд?
Не е той.
Кой е? Използваш неговия телефон, нали?
Не знам!
Кой е?
Не знам!!
Не знам... какво да правя!!
Плачеш ли?
Какво става?! Добре ли си!?
Клауд? Клауд!! Там ли си?!
Хей!
Добре ли си?
Мразя да ме лъжат!
Съжалявам. Този път ще съм честен.
Изглежда, че е паднало от хеликоптера като бягахме от вас
Звучи глупаво, нали?
Така ли?
Кълна се.
Тогава се закълни в тези.
Какво искаш?
Имаме нужда от силата на майка.
Абсолютно задължителна е за събирането.
Събиране?
Всички, които са инжектирани с клетките на майка, ще се съберат на едно място.
И тогава ще отмъстим на планетата!
Подготовките вървят за сега, но...
някой е скрил майка...
Подготовки?
Стигмата.
Но ти знаеш за нея вече, нали, президенте?
Всичко е благодарение на усилията на гените на майка в Потока на живота.
Но ние
дори не знаем къде е тя.
Жалко е, но няма начин!
Ние сме останки, все пак.
Докато намерим майка и вземем от нейните клетки,
не можем да сме цели.
Геостигма и наследство не са достатъчни.
Не и за истинско събиране.
За какво говориш?
Президенте.
Забелязал си, нали?
Моя грешка!
Aааа!! Геостигма!!
Прибирайте се и не излизайте повече!!
Изпусна си го...
"Ще изживея животите и на двама ни."
Tова бях решил...
Значи искаш да си войник? Късмет!
Хей! Как се чувстваш?
Като отидем в Мидгар, какво искаш да правиш?
Приятели сме, нали?
Откарай ни зад скалите!
Клауд, слизаме!
Моята чест, моята мечта...
Вземи всичко.
...Ти...
...ще си моето живо наследство.
Тогава се заклех да не забравям.
Но...
...аз...
Стига се преструваш на тъжен.
Нито има нужда от този изкуствен гняв.
Защото, Клауд...
...ти си...
...само кукла.
Искате ли да си играем?
Виждам. Не искате значи?
Къде е майка?
Смърди!
Хей, къде е майка?
Няма никой тук!
Тогава, нека си поиграем.
Ще е забавно.
Tифа!
Изглежда, че не е тук.
Не плача!
Добре.
Ще я взема с мен.
Да продължим.
Клауд!
Бягай!
Съжалявам... за преди.
Благодаря.
Няма проблем.
По-малкият ми брат...
...го няма.
O.
И ти имаш Геостигма, нали?
Те казват, че могат да я излекуват!
Тифа!?
Тифа!
Закъсня...
Кой го направи?
Не знам кой беше.
Марлийн!
По дяволите!
Тежък си, човече.
Живееш с няколко деца, нали?
Tук няма никой.
Това наред ли е за теб?
Аз--
Наистина ме дразниш, пич.
Тифа каза да те взема с мен.
Хвани се.
Кой е този дето ще ни излекува?
Не знам.
Да... няма значение вече.
Значи брат ни е крил тези...
Сила родена от Потока на живота.
И сега тази материя ще ни даде нови сили.
Това майка ли ни го е оставила?
Да, със сигурност.
Брат ни ли крие и майка?
Не, не...това го прави президента.
Той и неговата компания винаги са се забавлявали с това да я крият.
Значи ще трябва да претърсим всяко място, което е свързано със Шинра?
Да...Но скоро ще получим още много помощ!
Нямам търпение!
Но преди това...
Имам да се разправям за нещо с теб, батко.
Държиш се все едно не си част от това семейство
и това ме кара да се чувствам самотен,
на виждаш ли?
Рено и другите ги търсят сега.
Имаш Геостигма...нали?
Значи няма проблем да се откажеш и умреш Така ли мислиш?
Така си и мислех.
Няма лекарство за нея.
Това не спира Дензел да се бори.
Не бягай, нека се борим заедно!
Нека си помагаме един на друг!
Но след като не сме истинско семейство... Явно няма?
Аз--
Аз не съм годен да помагам на никой.
Нито на семейството ми. Нито на приятелите ми.
Никой.
Дрън, дрън--
Дрън, дрън.
Колко още ще продължаваш да го влачиш със себе си?
Не можа да ги намериш?
Има някой, който е видял къде са ги откарали.
Къде?
Забравеният град.
Там е базата им.
Имам специална сила, дадена на мен от майка.
Силата да се бия...
...срещу планетата, която тормози народа си.
Всъщност, всички вие имате тази сила.
Точно така.
Всички сме братя и сестри.
Ние сме наследили генетичните останки на майка ни, които са навлезли в Потока на живота.
Обаче,
планетата ни спира!
Опитва се да предотврати растежа ни.
Затова телата ви болят и сърцата ви се чувстват разбити.
Позволете ми да ви излекувам,
а после ще се върнем при майка.
Нека обединим силите си и да си отмъстим на планетата.
Последвайте ме.
Дензел.
Дензел!
Майко, гледаш ли?
Виж всичките братя и сестри, които съм направил!
Сега, няма да съм сам вече...
...докато чакам да те видя пак.
Ти дойде.
Дори и да си на границата да се пречупиш?
Tова е добър знак.
Въпрос!
Защо дойде?
Аз... мисля, че искам да ми бъде простено.
Да, искам да ми е простено.
От кой?
Знаех, че ще дойдеш!
Тук съм, за да прибера децата.
Този човек тука... е наш брат!
Обаче,
за съжаление,
е предател.
Клауд!
Аз наистина... не мога да спася никой.
Винсент, какво става?
Идвам тук често.
Затова наблюдавам Кадаж и групата му.
Геостигма...
изглежда, че е причинена от претоварена система, опитваща се да изхвърли чужди клетки от тялото ти.
Има поток в телата ни, подобен на Потока на живота
и той се бори със зли субстанции, които са навлезли в телата ни.
Зли субстанции...
Следата на Сефирот. Гените на Дженова.
Наречи го както искаш.
Наистина знаеш много.
Ценг и Елена.
Бяха донесени тук полу-мъртви.
Изглежда, че бяха много измъчвани.
Помогнах им, но...
Хм, не знам.
Имъчвани?
Просеха си го.
Изглежда са взели главата на Дженова.
Тогава майката, която Кадаж търси...
Проклятието, изпратено от небето.
Дженова.
Ако искат могат да създадат нов Сефирот.
Кадаж...
Кой е той?
Хм. Не искам да си помислям.
Марлийн!
Клауд! Дензел и Тифа...
Tифа е добре.
Искам да говоря с Тифа.
Ти имаш ли?
Невероятно...
Винсент, можеш ли да прибереш Марлийн?
Ще задам няколко въпроса на тези от Шинра.
Не мога да го направя.
Но...!
Клауд, омръзна ми.
Защо не ни слушаш?
Марлийн.
Дай ми още малко време.
Ще започне битка скоро.
Но, само боренето не е достатъчно.
Разбираш ли?
Не, не разбирам.
Клауд, наистина ли само за битка става въпрос?
Къде?
Забравения град.
Това е базата им.
Разчитам на теб.
Трябва да говоря с Руфъс.
Не бягай!
Разбирам.
Дори и да намериш децата, може да не успееш да направиш нищо.
Може би ще се случи нещо, което никога не може да се поправи.
От това се страхуваш, нали?
Но трябва да приемеш какво се случва сега!
Трудно ли е? Разбира се, че ще е трудно.
Освен ако плануваш да изживееш останалата част от живота си така, ще трябва да се справиш.
Не обичаш да си сам, нали?
Не вдигаш телефона, но и не го изхвърляш, нали?
Ти отиди в базата им, пич.
Трябва ли...
да губим спомените си?
Но... аз те оставих да умреш.
Все още ли влачиш това със себе си?
Хей,
не можеш ли просто да си простиш?
Могат ли греховете да бъдат простени?
Никога не съм оптивал.
Опитвал?
Опитвал...
Марлийн, да се прибираме.
Аз ще опитам.
Ще ти кажа как върви.
Аз съм, Рийв. Как върви работата?
Видях брошурата ти. Наистина ли мислиш, че ще изкараш пари така?
Но ти си си такъв, Клауд.
Ако не си против, бих искал да ти помогна. Пак ще ти се обадя.
Търси те за работа.
Хей, Юфи е! Доста време мина!
Заявих си правата, така че ще дойда да видя Марлийн скоро!
Исках само да ти кажа, че всички деца в Утаи са изчезнали.
Знаеш ли нещо за това? Обади ми се, моля те.
Звучеше някак странно. Внимавай.
Никога не съм те обвинявала, за това, което се злучи.
Ти дойде, нали? Това е достатъчно.
Хей, слушаш ли?
Защо го правиш?
Дензел!
Дензел?
Дензел!
Какво правиш?
Майка е тук, нали?
Защо мислиш така?
Това... какво е?
Mонумент?
Шинра го направи, нали?
...затова мислиш, че е тук?
Грешим ли?
Не знам.
И ние не знаем нищо за това, пич!
Видя ли? Знаех, че го криете някъде.
Руд, кажи нещо!!
Боли ли?
Mм.
И все пак, не е лошо като на Дензел.
Можеш ли да го излекуваш?
не знам.
Но... ти търсеше толкова много за начин да го излекуваш!
Значи знаеше?
Да! Защото Клауд никога не си чисти бюрото!
Права си...
Хей, Клауд...
Напусна дома защото стигмата на Дензел не се оправя ли?
Или защото и ти имаш стигма?
Аз...
...не можах да защитя дори и себе си.
Предполагам това е причината.
"Как може някой, който не може да защитава себе си, да предпазва семейството си!?"
...това винаги казваше татко.
Клауд, не се предавай!
Марлийн, Дензел, Тифа...
Вие винаги ме спасявате.
Винаги съм бил защитаван през цялото време.
Така че, този път... е мой ред.
Мхм!
Кадаж.
Кажи ми едно нещо.
Само едно нещо.
Каза, че ще се върнеш в това, което преди си бил, щом получиш клетките на Дженова.
Какво имаш предвид?
Той ще...
се върне.
Сефирот.
Кошмарът.
Така изглежда.
Изглежда?
Никога не съм срещал Сефирот.
Да, мога само да го усетя.
Това ме ядосва.
Чудя се кой предпочита майка. Сефирот или мен?
Жалка останка.
Както и да е, ще имаш един и същ край!
Майка пристигна на тази планета след дълъг път.
За да затрие всички глупаци от вселената.
Но...ти разбираш, нали?
Нищо не се е променило, откакто тя е пристигнала
Затова искам да я направя щастлива.
Ще направя всичко, което тя поиска от мен.
Хм, още един кошмар?
Докато вие съществувате, същото нещо се повтаря отново и отново.
Потокът на живота, който обикаля около планетата...
Върви напред и назад между световете на живота и смъртта.
Ако този безкраен кръговрат е живота,
тогава е неизбежно това, че историята ще се повтори.
Не ме интересува дали е Дженова или Сефирот.
Нека се случи, колкото пъти искате.
Ще последваме съдбата си,
и затова ще ви спрем.
Президенте, това ли е извинението ти да отнемеш майка?
Може би съжаляваш?
Да съжалявам?
Много се забавлявам.
Tова е добре.
Тогава, нека му сложа край.
Дензел, нека бягаме
Tова е...
Невъзможно.
Идва ли?
Не искам да гледам!
Не е ли забавно?
Въобще не е, пич.
Вие наистина сте настоятелни!
Както казах, ако ни върнете майка, всичко ще свърши.
На вас...
...защо ви е главата на Дженова?
Тази глупост със събирането...сериозни ли сте?
Просто искаме да видим майка си.
После тя ще реши всичко.
Е, къде е тя?
Майка това, майка онова. То е просто глупавата глава на Дженова.
Хей!
Не говори за майка така.
Няма да ти простя!
Извинявай.
Да...
Защо, по дяволите, се извиняваме?
Тифа?
Ти...!
Стой тук и пази майка си.
Барет!
Марлийн е добре, нали?
Няма шанс!
Кой използва материята ми?
Лошите, разбира се.
По дяволите!
Коя е тя?
Чисто нов кораб! "Шера"!
Ще ви повозя после!
Къде е магазинът за телефони?
Кой е това?
Tе са ни приятели.
Дензел, мислиш ли че можеш да изтичаш обратно в магазина?
Да!
Стига!!
Tифа!!
Дензел!
Клауд!!
Съжалявам, че закъснях.
Няма проблем.
Добре ли си?
Да.
Марлийн е добре, оставих я в магазина.
Окей.
Чувствам се по-лек.
А?
Продължавах да си влача товара със себе си, така чр май е поулекнал.
Връщам се в магазина.
Ще чакам с Марлийн.
Клауд, и ти ще се върнеш, нали?
Не мога да се откажа тук!
Закъсня!
Това е забавно, президенте!
Какво да извикам сега?
Майко!
Не я ли усети? Какъв ужасен син си.
Върви, Клауд!
Ето те!
Лети!
Не още!
Тук.
Майко!
Президенте!
Гоните погрешния пич!
Бум! Бум бум бум бум!!
Руд!!
О, човече, човече--!!
О, Руд... Добре си!
Не. Въобще не.
Хора!!
Йо, партньоре.
Това...
силно ли е?
Върха на технологиите на Шинра.
Ти ли я направи?
Освен, че е силна, е доста бляскава.
Леле.
Тия ти харесват, нали, партньоре?
Няма извънработно време днес, пич.
Майко!
Майко...
Майко!
Да вървим, Клауд.
Накрая намерих майка.
Какво ще стане сега?
Майка ще каже.
Останките не знаят нищо, а?
Аз съм само кукла, все пак.
Преди много време...
ти също беше!
Клауд, нося ти материя.
Не го люлей!
Хей, Сид, побързай и го приземи.
Млъкни! Ти скочи!
Оставете го да се бие сам.
А?!
Този е останка на Сефирот.
Може да се каже, че е като ларва.
Ларва?! Насекомо? Той е насекомо?!
Тихо, госпожичке.
Значи той ще стане Сефирот накрая?
Хей, Клауд знае ли за това?
Вероятно.
Виждам.
Нека го оставим на мира.
Не го разбирам, обяснете ми!
Това е мъжка работа.
Сексист, сексист!
Успокой се!
И мъжете не го разбират.
Преди две години...
Имахме толкоша силна воля в последната битка
Минаха само две години, но някак си тази сила е изчезнала.
Мисля, че Клауд я е намерил пак.
Ще изчакам 10 минути.
Клауд е трън в гащите, както винаги.
Той е просто директен.
Ще ти покажа обединяването ми.
Доста време мина, Клауд.
Геостигмата ти изчезна?
Жалко.
Какво искаш?
Духовете на жертвите на Геостигмата...
ще се влеят в Потока на живота около планетата,
а накрая ще я погълнат.
Това, което искам, Клауд...
...е да преплавам в мрака на вселената с тази планета като мой кораб...
...както майка ми е направила преди много време.
Ще намерим нова планета
и ще построим светло бъдеще там.
И какво ще стане с тази планета?
Кой знае? От теб зависи.
Како?
Оо... какво те направи толкова силен?
Няма да кажа на някой като теб!
Мислих си да ти направя прощален подарък.
Да ти дам ли отчаяние?
Падни на колене и ми покажи как изглеждая като се молиш за милост.
Помниш ли болката, която някога изпита, Клауд?
Позволи ми да ти покажа пак вкуса на тази незабравима агония!
Какво е най-важното нещо за теб?
Ще ми направиш ли удоволоствието да ти го отнема?
Ако бях аз, нямаше да се откажа още!
Независимо колко безнадеждна изглежда ситуацията.
Прегърни мечтите си!
И... каквото и да стане, не захвърляй гордостта си на войник.
Е, теб така и не те приеха във "ВОЙНИК", но сърцето е от значение!
Зак...
Е, трябва ти помощ?
Нали веднъж го срита? Лесна работа е!
Да.
Не го забравяй отново...
...Аз съм... твоето живо наследство.
Съжалявам те.
Нищо не разбираш.
Няма нищо, което да не е от значение за мен
Остани, където ти е мястото...
В спомените ми.
Аз...
никогаа остана спомен.
Батко...
Кадаж.
А?
Може да спреш да се тормозиш.
Това ти ли...майко?
Нека се върнем при останалите?
Oкей.
Добре! Така се прави!
Видяхте ли? Казах ви.
Да, Клауд!
Клауд може да направи всичко ако се опита.
Дръжте се!
Ти винаги беше с нас, нали?
Благодаря ти.
Нека се върнем заедно.
Нека играем... заедно.
Клауд!
Клауд ще се върне също, нали?
Да вървим!
Окей!
Майко?
Пак?
Защо всички ме наричат майка?
Има ли значение? Това означава, че те обичат.
Не искам толкова голямо дете.
Жалко...
Тя казва, че няма място за теб тук.
Жената каза...
че ще дойдеш тук.
Добре дошъл вкъщи.
Върнах се.
Все още има деца, които имат Геостигма.
Да.
Хайде, нека те излекуваме.
Всичко е наред вече.
Бъди силен.
Добре, нека скочим вътре и отпразнуваме!
Работи! Работи!
Не боли вече!
Леле.
Каква велика вода!
Най-накрая се излекува!
Всичко е наред вече, нали?
Да.
Аз...
не съм сам.
Това нечий гроб ли е?
Не...
Това е място,където един герой започна пътуването си.